Cécile Aubry
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (fr) Anne-José Madeleine Henriette Bénard ![]() 3 agost 1928 ![]() 16è districte de París (França) ![]() |
Mort | 19 juliol 2010 ![]() Dourdan (França) ![]() |
Causa de mort | càncer de pulmó ![]() |
Sepultura | cementiri de Montrouge ![]() |
Formació | Cours Simon ![]() |
Activitat | |
Ocupació | novel·lista, escriptora de literatura infantil, actriu de cinema, guionista, directora de televisió, directora de cinema ![]() |
Activitat | 1949 ![]() ![]() |
Família | |
Cònjuge | Si Brahim el Glaoui ![]() |
Fills | Mehdi El Glaoui ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Anne-José Bénard, coneguda com a Cécile Aubry, és una escriptora, guionista, directora i actriu francesa (París, 3 d'agost de 1928 - Dourdan (Essonne), 19 de juliol de 2010). És més coneguda per escriure la telenovel·la d'èxit dels anys 60 Belle et Sébastien, basada en les diverses novel·les que tenen els personatges de Belle i Sébastien com a herois.[1][2]
També és autora d'una cinquantena de llibres infantils,[3] inclosa la sèrie Poly, que va desenvolupar per primera vegada com a telenovel·la de televisió.
Biografia
Naixement i família
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/62/Premiere_van_de_film_Sebastiaan_vindt_een_vader_in_Flora_theater_te_Adam_vlnr_%2C_Bestanddeelnr_922-2587.jpg/250px-Premiere_van_de_film_Sebastiaan_vindt_een_vader_in_Flora_theater_te_Adam_vlnr_%2C_Bestanddeelnr_922-2587.jpg)
Anne-José Madeleine Henriette Bénard[4] provenia d'una família de la classe mitjana alta. El seu pare, Lucien Bénard, politècnic,[5] era especialista en liquidació d'empreses, i la seva mare, Marguerite Candelier,[6] egiptòloga.[7]
Carrera com a actriu
Va començar la seva carrera com a ballarina, i es va formar com a actriu al Cours Simon, on Henri-Georges Clouzot la va descobrir.[8] Va gaudir d'un èxit rotund des del seu debut amb la pel·lícula Manon, de Henri-Georges Clouzot, rodada el 1949, que rebé el Lleó d'Or a Venècia.[9] Encarnant, segons la voluntat del director, un enginy pervers [10] tan venal com sexualment "voraç",[11] aquest personatge inscrit en el mite de la dona-infant [12] li va aportar notorietat internacional. Al juny de 1950 aparegué a la portada de la revista Life[13] i va signar un contracte amb la 20th Century Fox. Instal·lada als Estats Units, la veiem l'any 1950 a The Black Rose, al costat de les estrelles Tyrone Power i Orson Welles. Després, el 1951, aparegué a Barbablava, com a l'última dona d'aquest personatge inquietant;[9] n'interpretà al costat de Pierre Brasseur la versió francesa, i de Hans Albers la versió alemanya.[14] Durant uns deu anys, participà en diverses pel·lícules i dues obres de teatre que no tingueren l'èxit del seu debut i es prestà a aparicions publicitàries.[15]
Matrimoni i naixement de Mehdi
El 1956 es va casar a la mesquita de París amb Si Brahim el Glaoui, fill de Thami El Glaoui, paxà de Marràqueix,[16] que havia conegut al plató de The Black Rose, i va abandonar la seva feina com a actriu. El mateix any va donar a llum un fill –el futur actor i director Mehdi El Glaoui– i es va establir a França, on comprà un gran molí 45 km al sud de París, a Saint-Cyr-sous-Dourdan, a la vora de la Rémarde, anomenat Le Moulin bleu, per criar-hi el seu fill lluny de l'enrenou de París. Mehdi gairebé no va conèixer el seu pare, que va morir el 1971.
Escriptura i televisió: Belle i Sébastien i altres obres
Després d'abandonar la seva professió d'actriu, esdevingué escriptora per a joves.[17] Publicà llibres dels quals la crítica destacà les qualitats literàries al servei d'una trama entranyable i matisada,[18] i adaptà ella mateixa les seves novel·les per a la televisió; i també a la inversa, escrigué guions per a sèries dels quals extragué després seqüeles romàntiques (adaptació a la narrativa literària o novel·lització).
Primer va fer una sèrie de curtmetratges, Les Histoires de Cécile, on va llegir davant la càmera les històries que va escriure i il·lustrar per al seu fill Mehdi, de dos anys. Aquest treball va desencadenar la producció de la telenovel·la Poly el 1961, a partir d'una idea concebuda el 1958. Tornà a escriure i dirigir, i Mehdi hi interpretà altre cop el paper central.[19] La sèrie de novel·les per a joves Poly es va publicar a França de 1964 a 1988.[20]
Després va arribar la sèrie Belle et Sébastien, una altra telenovel·la televisiva al voltant d'un animal i un nen, amb 39 épisodes emesos en tres parts del 1965 al 1970 al primer canal ORTF i en què el paper principal és interpretat pel seu fill Mehdi.[9][7] Aubry també hi fa el paper de narradora. Belle et Sébastien va tenir un gran èxit televisiu, entre el 1965 i el 1968,[9] i la sèrie fins i tot va provocar una bogeria puntual a França pels gossos de muntanya dels Pirineus, la mida dels quals, però, en limita l'establiment a les zones urbanes.[21] Els contes s'adapten a llibres infantils, barrejant hàbilment misteri i emoció.[22] Poly, com Belle i Sébastien, marcarà tota una generació.[23]
El 1973 va escriure el guió d'una altra sèrie de televisió, Le Jeune Fabre, que va presentar l'actriu Véronique Jannot i que també va ser la seva darrera col·laboració a la televisió amb el seu fill, que hi interpretava el paper principal.[24][9]
Final de la vida
Va viure els darrers anys retirada al Moulin bleu de Saint-Cyr-sous-Dourdan. I va morir al centre hospitalari de Dourdan el 19 de juliol de 2010 als 81 anys.[25][4]
Homenatge
L'escola primària de Saint-Cyr-sous-Dourdan es diu "Escola Cecile-Aubry".
Filmografia
Actriu
- 1947: Une nuit a Tabarin, de Karel Lamač
- 1949: Manon, d'Henri-Georges Clouzot: Manon Lescaut
- 1950: La rose noire, de Henry Hathaway: Maryam
- 1951: Blaubart, de Christian-Jaque: Aline
- 1953: Tombé du ciel, de Leonardo De Mitri
- 1954: Tanz in der Sonne, de Géza von Cziffra
- 1959: Hello luck, d'Edgar Neville & Guy Lefranc: l'americà
- 1960: L'espia sera a Nouméa, de Georges Péclet
Guionista
- 1961: Poly, sèrie de televisió emesa de 1963 a 1973.
- Poly o el misteri del castell
- Les Vacances de Poly
- Poly i el secret de les set estrelles
- Poly a Portugal
- Ajuda Poly, ajuda!
- Poly i el diamant negre
- Poly a Venècia
- Poli a Espanya
- Poly a Tunísia
- Belle et Sébastien, sèrie de televisió (3 temporades de 13 episodis).
- 1965: Bella i Sebastian
- 1968: Sébastien entre els homes
- 1970: Sébastien i la Mary-Morgan
- 1973: Le Jeune Fabre, sèrie de televisió.
- 1990: Encontro em Lisboa, curtmetratge de Claude Boissol.
Directora
- 1961: Poly o el misteri del castell
- 1965: Bella i Sebastian
- 1968: Sébastien entre els homes
- 1970: Sébastien i la Mary-Morgan
- 1973: Le Jeune Fabre
Teatre
- 1953: O, mes aïeux!... de José-André Lacour, dirigida per Jean Le Poulain, Théâtre de l'Œuvre
- 1955: La Chair de l'orchidée, adaptació de Frédéric Dard i Marcel Duhamel a partir de James Hadley Chase, dirigida per Robert Hossein, teatre Grand-Guignol
Publicacions
Poly
- Les Vacances de Poly, 1964
- Poly et le secret des sept étoiles, 1966
- Au secours, Poly!, 1967
- Poly et le Diamant noir, 1968
- Poly à Venise, 1970
- Poly et son ami Pippo, 1971
- Poly en Espagne, 1972
- Poly en Tunisie, 1973
- Poly et le Mystère de l'oasis, 1974
- Poly, la rose et le mendiant, 1976
- Poly au Portugal, 1976
- Poly au festival pop, 1978
- Poly superstar, 1981
- Poly s'amuse, 1981
- Poly à Paris, 1981
- Poly au Québec, 1982
- Poly en Irlande, 1982
- Poly, champion des motards, 1983
- Poly fait scandale, 1984
- Poly se fâche, 1985
- Poly amoureux, 1986
Belle i Sebastian
- Belle et Sébastien: Le Document secret, 1966
- Sébastien parmi les hommes, 1968
- Sébastien et la Mary Morgane: Le Capitaine Louis Maréchal, 1969
- Sébastien et la Mary Morgane: Le Retour du Narval, 1969
- Un été pour Sébastien, 1972
- Séverine, Belle et Sébastien, 1977
Altres novel·les
- Pick et Nicolas, 1958
- Le Trouble des eaux, 1959
- Le Jeune Fabre, 1973
- Mes sorciers, 1974
- Hervé et l'anneau d'émeraude, 1975,
- Hervé au château, 1977
- David et Prisca, 1977
- Je n'avais pas pensé à toi, 1977
- La Grande Bastide, 1979
- Le Bonheur volé, 1981
Pròleg
- Digues per què?, 1967
Referències
- ↑ «Cécile Aubry» (en castellà). decine21, 23-06-2023. [Consulta: 25 juny 2023].
- ↑ «Cécile Aubry - Biografía, mejores películas, series, imágenes y noticias» (en castellà), 13-02-2023. [Consulta: 25 juny 2023].
- ↑ ..., Nieres-Chevrel, Isabelle, 1941-. Dictionnaire du livre de jeunesse. Electre-Ed. du Cercle de la Librairie, DL 2013, p. 51. ISBN 978-2-7654-1401-8. OCLC 862208705.
- ↑ 4,0 4,1 «Fiche de Anne-José Madeleine Henriette Bénard (Cécile Aubry)». deces.matchid.io. [Consulta: 11 octubre 2021].
- ↑ «Interrogation de l’annuaire général des polytechniciens». bibli-aleph.polytechnique.fr. Bibliothèque centrale de l’École polytechnique (France). [Consulta: 11 octubre 2021]..
- ↑ Who's Who in France, dictionnaire biographique, 1992-1993, éditions Jacques Lafitte, 1992.
- ↑ 7,0 7,1 «Belle et Sébastien, des âmes sœurs» (en francès). LEFIGARO, 31-07-2015. [Consulta: 15 desembre 2022].
- ↑ «Cécile Aubry se fait la belle» (en francès). Libération. [Consulta: 15 desembre 2022].
- ↑ 9,0 9,1 9,2 9,3 9,4 Le Monde avec AFP. «Mort de Cécile Aubry, auteure du feuilleton télévisé "Belle et Sébastien"». Le Monde.fr, 20 juillet 2010. [Consulta: 12 octubre 2021]..
- ↑ «Cécile Aubry, actrice, écrivaine, scénariste et réalisatrice» (en francès). Le Monde.fr, 24-07-2010 [Consulta: 19 desembre 2022].
- ↑ Chedaleux, Delphine «« Se faire du cinéma » : jeunesse, culture cinématographique et écriture de soi dans la France d’après-guerre» (en francès). Genre en séries. Cinéma, télévision, médias, 7, 01-06-2018. DOI: 10.4000/ges.596. ISSN: 2431-6563 [Consulta: 17 desembre 2022].
- ↑ Fabrice Montebello «De la Pin-up à la star : les représentations du corps en milieu ouvrier». Corps, 2011, pàg. 253-264.
- ↑ «Belle et Sébastien, des âmes sœurs» (en francès). LEFIGARO, 31-07-2015. [Consulta: 19 desembre 2022].
- ↑ Barnier, Martin «Versions multiples et langues en Europe» (en francès). Mise au point. Cahiers de l’association française des enseignants et chercheurs en cinéma et audiovisuel, 5, 07-03-2013. DOI: 10.4000/map.1490. ISSN: 2261-9623 [Consulta: 17 desembre 2022].
- ↑ «BARBE-BLEUE HOMME A FEMMES» (en francès). Le Monde.fr, 01-10-1951 [Consulta: 17 desembre 2022].
- ↑ Cauvin Verner, Corinne «Chantal, Momo, France, Abdou et les autres» (en francès). Cahiers d’études africaines, 221-222, 01-04-2016, pàg. 153–174. DOI: 10.4000/etudesafricaines.18941. ISSN: 0008-0055 [Consulta: 15 desembre 2022].
- ↑ «DE L'ENFANCE A L'ADOLESCENCE...» (en francès). Le Monde.fr, 18-12-1958 [Consulta: 17 desembre 2022].
- ↑ Soriano, Marc «Les livres pour enfants». Enfance, 9, 5, 1956, pàg. 91–94. DOI: 10.3406/enfan.1956.1568 [Consulta: 17 desembre 2022].
- ↑ «L'Œil de l'INA : Poly, l'inoubliable galop d'essai de Mehdi et Cécile Aubry» (en francès). LEFIGARO, 24-04-2021. [Consulta: 15 desembre 2022].
- ↑ Raymond Perrin. «Du nouveau dans la Bibliothèque Rose: le poney Poly». A: Histoire du polar jeunesse. Romans et bandes dessinées (en francès). Éditions L'Harmattan, 2011, p. 66-67.
- ↑ Claude Forest. Quel film voir?: Pour une socioéconomie de la demande de cinéma (en francès). Presses universitaires Septentrion, 2009, p. 392.
- ↑ Soriano, Marc «Les livres pour la jeunesse en 1969». Enfance, 22, 5, 1969, pàg. 405–418. DOI: 10.3406/enfan.1969.2487 [Consulta: 17 desembre 2022].
- ↑ «Éduquer et divertir, les programmes pour la jeunesse de l’ORTF : esquisse d’un état des lieux» (en francès). Le magasin des enfants. [Consulta: 17 desembre 2022].
- ↑ «Le jeune Fabre», 04-02-1973. [Consulta: 25 juny 2023].
- ↑ «Mort de Cécile Aubry, auteure du feuilleton télévisé "Belle et Sébastien"» (en francès). Le Monde.fr, 20-07-2010 [Consulta: 15 desembre 2022].