Efremovita
![]() | |
---|---|
Fórmula química | (NH₄)₂Mg₂(SO₄)₃ |
Localitat tipus | mina de carbó No. 43, Kopeisk, conca minera de Txeliàbinsk, óblast de Txeliàbinsk, Districte Federal dels Urals, Rússia |
Classificació | |
Categoria | sulfats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 7.AC.10 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 7.AC.10 ![]() |
Dana | 28.4.4.3 |
Heys | 25.3.16 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | isomètric |
Estructura cristal·lina | a = 9,99Å; |
Duresa | 2 |
Propietats òptiques | isotròpica |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1987-033a |
Any d'aprovació | 1989 |
Símbol | Efr ![]() |
Referències | [1] |
L'efremovita és un mineral de la classe dels sulfats, que pertany al grup de la langbeinita. Rep el seu nom en honor del Dr. Ivan Antonovich Yefremov (1907–1972), geòleg rus i escriptor de ciència-ficció.
Característiques
L'efremovita és un sulfat de fórmula química (NH₄)₂Mg₂(SO₄)₃. És un sulfat d'amoni i magnesi higroscòpic que s'hidrata a boussingaultita a temperatura ambient. Cristal·litza en el sistema isomètric. Es troba en forma de grans equidimensionales, de fins a 0,015 mil·límetres; típicament com a crostes.[2] La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'efremovita pertany a «07.AC - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: vanthoffita, piracmonita, langbeinita, manganolangbeinita, yavapaiïta, eldfellita, godovikovita, sabieïta, thenardita, metathenardita i aftitalita.
Formació i jaciments
Es troba com a crostes en la crema del dipòsits de mines de carbó, format per la reacció dels gasos de combustió amb roques carbonatades. Sol trobar-se associada a altres minerals com: sofre, kladnoïta, mascagnita i boussingaultita.[2] Va ser descoberta l'any 1989 a la mina de carbó No. 43 de Kopeisk, a la conca minera de Txeliàbinsk (Districte Federal dels Urals, Rússia).