Miquel Oliva i Prat
![]() Bust a la Ciutat ibèrica d'Ullastret. ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1922 ![]() Girona ![]() |
Mort | 1974 ![]() |
Activitat | |
Ocupació | arqueòleg ![]() |
Ocupador | Universitat de Barcelona ![]() |
Alumnes | Joan Badia i Homs ![]() |
Miquel Oliva i Prat (Girona, 1922 - Castelló d'Empúries, Alt Empordà, 1974) fou un arqueòleg català.[1][2]
Es va doctorar en Arqueologia a Ullastret, jaciment que va dirigir durant molts anys fins a convertir-lo en un dels més importants del país. Vinculat de jove al Museu Arqueològic de Girona, acabà dirigint l'entitat; també va dirigir el Servei d'Excavacions de la Diputació i el de Monuments. Va treballar molt activament a les comarques gironines dirigint excavacions i la restauració i consolidació de monuments. La seva perseverança va permetre salvar llocs notables dels interessos especulatius. De tot el que va publicar cal destacar les sèries de l'Institut d'Estudis Gironins i a la Revista de Girona. Va ser professor a la Universitat de Barcelona i al Col·legi Universitari de Girona.[2]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ Associació Arqueològica de Girona
- ↑ 2,0 2,1 «Miquel Oliva i Prat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.