Sharon Van Etten
![]() (2012) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 26 febrer 1981 ![]() Belleville (Nova Jersey) ![]() |
Formació | North Hunterdon High School (en) ![]() ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Composició ![]() |
Ocupació | cantant, guitarrista, actriu, cantautora, compositora, artista d'estudi ![]() |
Activitat | 2007 ![]() |
Gènere | Pop i indie folk ![]() |
Instrument | Guitarra i veu ![]() |
Segell discogràfic | Jagjaguwar (mul) ![]() ![]() |
Lloc web | sharonvanetten.com ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Sharon Katharine Van Etten (Belleville, 26 de febrer de 1981) és una cantant i compositora de música folk estatunidenca. Ha publicat cinc àlbums d'estudi, l'últim dels quals és Remind Me Tomorrow (2019).
Joventut
Va néixer i créixer a Nova Jersey on va cursar els seus estudis a l'institut North Hunterdon on cantava al cor.[1][2][3][4] Més tard, es va traslladar a Tennessee per continuar la seva carrera acadèmica a la universitat Middle Tennessee State on va entrar en contacte amb gran varietat de gèneres musicals. Van Etten va començar a tocar en públic les cançons que havia compost durant l'etapa de linstitut. El 2004 va tornar a Nova Jersey, on va treballar a Perryville Perryville Wine and Spirits, i un any més tard va marxar a viure a Nova York.
Van Etten es va autopublicar CDs fets a mà fins que al 2009, va treure el seu enregistrament d'estudi de debut [5][6] aprofitant que treballava a Astor Wines i com a publicista a Ba Da Bing Records.[7]
Because I Was in Love
El seu debut, Because I Was in Love, es va publicar el 26 de maig de 2009. El va produir en Greg Weeks a l'estudi Hexham Head de Filadèlfia.[5]
Epic
El 21 de setembre de 2010, va publicar el seu segon àlbum amb Ba Da Bing Records, Epic. Sense banda estable en aquell moment, Van Etten va convidar a participar-hi els seus amics Jeffrey Kish, Dave Hartley, Jessica Larrabee i Andy LaPlant de She Keeps Bees, Cat Martino, Meg Baird, Jim Callan i Brian Christinzio. La primera cançó de l'àlbum, «Love More», la va enregistrar el desembre de 2009 el productor Brian McTear per la sèrie de documentals Weathervane Music's Shaking. La resta de l'àlbum va ser produïda per Brian McTear amb enginyer Amy Morrissey el maig del 2010 a Miner Street Recordings a Filadèlfia. NPR el va descriure com «un so més ple comparat als súper arranjaments sobrers dels seus primers àlbums, però Epic encara sona increïblement íntim, amb molt espai per respirar."[8]
Tramp
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ee/Sharon_Van_Etten_%28January_6%2C_2013%29.jpg/220px-Sharon_Van_Etten_%28January_6%2C_2013%29.jpg)
El tercer àlbum d'estudi, Tramp, va sortir el 7 de febrer del 2012, a Jagjaguwar. Produït per Aaron Dessner de The National i enregistrat en el seu estudi casolà a Brooklyn, Nova York.[9] Les mescles es van fer a Miner Street Recordings dins Filadèlfia, on l'àlbum pels enginyers i Mixers Brian McTear i Jonathan Baix. Els músics de l'àlbum van ser Doug Keith, Thomas Bartlett, Bryan Devendorf, Bryce Dessner, Mat Barrick, Rob Moose, Julianna Barwick, Peter Silberman, Logan Coale, Clarice Jensen, Ben Lanz, Zach Condon, i Jenn Wasner.[10]
El gener del 2013, Van Etten va col·laborar en el tribut que John Cale va fer a la cantant Nico, A Life Along the Borderline, en la Brooklyn Academy of Music de Nova York i durant l'estiu va talonejar a Nick Cave durant la seva gira.
Ha participat també com a actriu en la primera temporada de la sèrie de Netflix The OA, amb el personatge Rachel interpretant la cançó «I Wish I Knew».[11]
D'altra banda, també tanca el sisè capítol de la tercera temporada de la mítica sèrie Twin Peaks on apareix interpretant la seva cançó «Tarifa».
Are We There
El maig de 2014 treu el quart àlbum d'estudi, Are We There.[12] Van Etten va produir l'àlbum amb Stewart Lerman i el director Zeke Hutchins. La majoria de l'enregistrament va ser fet a Hobo Studios a Weehawken, Nova Jersey, i el piano a Electric Lady Studios de Nova York.[13] Els músics van ser Zeke Hutchins, Doug Keith, Heather Bosc Broderick, Dave Hartley, Adam Granduciel, Marisa Anderson, Stuart D. Bogie, Mickey Lliure, Mary Lattimore, Petit Isidor, Jacob Morris, Torres' Mackenzie Scott, Shearwater' Jonathan Meiburg, Dens' Jana Hunter, i Efterklang Peter Broderick.
L'EP I Don't Want to Let You Down, una recopilació de cançons que no van ser incloses a Are We There, va ser sortir a Jagjaguwar l'any 2015.
Remind Me Tomorrow
El 2 d'octubre del 2018, Van Etten va treure un senzill que va titular «Comeback kid» i va anunciar el seu àlbum pròxim Remind Me Tomorrow, va sortir el18 de gener de 2019.[14] El 28 de febrer de 2019, Van Etten va aparèixer en L'Ellen DeGeneres Show per tocar el senzill «Seventeen».[15]
Covid-19
El 22 d'abril del 2020, Van Etten va tocar el baix i va cantar amb els membres supervivents del grup Fountains of Wayne en un acte benèfic amb diverses bandes de Nova Jersey per pal·liar els efectes de la Covid-19. Van tocar simultàniament des d'ubicacions remotes la cançó «Hackensack» de l'àlbum Welcome Interstate Managers[16]
Estil musical
La música de Van Etten es caracteritza per un fort ús d'harmonies.[17] Pitchfork va descriure les seves cançons com a posseïdores de «reminiscències de la tradició folk».[5] Amb "Comeback Kid" i l'àlbum Remind Me Tomorrow, va introduir sons electrònics.[18]
Vida personal
Van Etten va tenir al seu primer fill l'any 2017. Després de viure a Nova York durant 15 anys, es va traslladar a Los Angeles el setembre del 2019.[19]
Discografia
Àlbums
- Because I Was in Love (2009)
- Epic (2010)
- Tramp (2012)
- Are We There (2014)
- Remind Me Tomorrow (2019)[20]
EPs
- Daytrotter Session (2010)
- NPR Tiny Desk Concert(2010)
- Amazon Artist Lounge EP (2014)
- Are We There - Sampler(2014)
- I Don't Want to Let You Down EP (2015)
Senzills
- 2007: «Much More Than That» / «Over Your Shoulder»
- 2010: «One Day» / "«f You Were Here» - Ba Da Bing!
- Setembre del 2010: «I'm Giving Up on You» / «You Didn't Really Do That» - Polyvinyl Record Company – PRC-206 (edició limitada: 500 copies en vinil)
- 2012: «Serpents»-Jagjaguwar
- 2012: «Leonard» - Jagjaguwar
- 2012: «Give Out» - Jagjaguwar
- 2012: «Magic Chords» - Jagjaguwar
- 2013: «We Are Fine» - Jagjaguwar
- Abril 2013: «Stop Draggin' My Heart Around» / «A Wake for the Minotaur» per Shearon Van Ettenwater (Subpop) -col·laboració de Van Etten and Shearwater for Record Store Day 2013 (edició limitada 1.000 còpies)
- 2014: «Taking Chances» - Jagjaguwar
- 2014: «Our Love» - Jagjaguwar
- 2014: «Every Time The Sun Comes Up»- Jagjaguwar
- 2014: «Nothing Will Change» - Jagjaguwar
- Gener 2015: «I Don't Want to Let You Down» (digital) - Jagjaguwar
- Agost 2016: «Not Myself» (digital) - Jagjaguwar - en suport i memòria de les víctimes dels trets al Orlando nightclub.
- Març 2017: Sharon Van Etten / Sam Cohen –Kinderliederbuch zur Charakterbildung (Children's Songbook for Character Building)
- 2018: «Comeback Kid» – #20 Adult Alternative Songs
- 2019: «Seventeen» - Jagjaguwar – #9 Adult Alternative Songs
- 2020: «Beaten Down» - Jagjaguwar
Vídeos
- «Magic Chords» (2012)
- «Taking Chances» (2014)
- «Our Love» (2014)
- «Every Time the Sun Comes Up» (2015)
- «Your Love Is Killing Me» (2015)
- «Leonard» (2017)
- «For You» (2018)
- «Comeback Kid» (2018)
- «Seventeen» (2019)
- «Jupiter 4» (2019)
- «No One's Easy to Love» (2019)
- «Beaten Down» (2020)
Referències
- ↑ Kaplan, Ilana. "Sharon Van Etten Is Right There", Interview (magazine), maig 27, 2014. Accessed juny 29, 2018. "Sharon Van Etten: Oh, nice! I can't let go of it. I was born in Belleville. Then I grew up in Nutley and in the sixth grade we moved to Clinton."
- ↑ «Sharon Van Etten». NPR. [Consulta: 21 febrer 2014].
- ↑ "Sharon Van Etten with Damien Jurado", Boston.com. Accessed agost 14, 2019. "Van Etten was born and raised in New Jersey where she attended North Hunterdon High School."
- ↑ Perusse, Bernard. "Sharon Van Etten Traces the Roots of Her Growing Acclaim to the Journals She Kept as a Girl", Montreal Gazette, febrer 21, 2012. Accessed agost 14, 2019. "The New Jersey native joined her first choir at 11 while attending Yantacaw school and continued choral singing at North Hunterdon High School, where she also performed in such musicals as West Side Story, Hello Dolly! and Fiddler on the Roof."
- ↑ 5,0 5,1 5,2 Murphy, Matthew. «Sharon Van Etten: Because I Was in Love». Pitchfork. Pitchfork Media Inc., 22-06-2009. [Consulta: 21 febrer 2014].
- ↑ Cian Traynor. «Blindsided By Love: Sharon Van Etten Interviewed». The Quietus, 20-03-2012. [Consulta: 22 febrer 2014].
- ↑ , 31-03-2011.
- ↑ Hilton, Robin. «First Listen: Sharon Van Etten, 'Epic'». NPR, 15-09-2010. [Consulta: 21 febrer 2014].
- ↑ Blau, Max. «Sharon Van Etten: Tramps Like Us». American Songwriter, 09-03-2012. [Consulta: 12 abril 2012].
- ↑ Guendelsberger, Emily. «Sharon Van Etten announces new album, tour dates, eerie resemblance to Carrie-Ann Moss». The A.V. Club (Philadelphia). Onion Inc., 09-11-2011. Arxivat de l'original el 16 abril 2012. [Consulta: 21 febrer 2014].
- ↑ (en anglès) , 03-01-2019 [Consulta: 14 juny 2020].
- ↑ «Up to Date Preview of Are We There?». F Yeah! Sharon Van Ettan: Fan Blog for Sharon Van Etten, 22-10-2013. [Consulta: 21 febrer 2014].
- ↑ Roffmanon, Michael. «Sharon Van Etten announces new album Are We There». Consequence of Sound, 20-02-2014. [Consulta: 21 febrer 2014].
- ↑ Andrew Trendell. «Sharon Van Etten shares throbbing new single 'Comeback Kid' and announces album 'Remind Me Tomorrow'». Nme.com, 02-10-2018. [Consulta: 19 gener 2019].
- ↑ «Watch Sharon Van Etten Perform “Seventeen” on The Ellen DeGeneres Show». Musicnewsnet.com. Arxivat de l'original el 1 de març 2019. [Consulta: 26 març 2020].
- ↑ [enllaç sense format] https://twitter.com/fountainsofwayn/status/1252364241765494785
- ↑ Ferguson, Wm. «The Rough Harmonies of Sharon Van Etten». the New York Times, 02-02-2012 [Consulta: 21 febrer 2014].
- ↑ Sherburne, Philip. «Sharon Van Etten - Comeback Kid». Pitchfork, 02-10-2018. [Consulta: 2 febrer 2019].
- ↑ «Sharon Van Etten Talks New Doc, Springsteen and Leaving New York». Rolling Stone. [Consulta: 26 setembre 2019].
- ↑ Coscarelli, Joe «The Many Lives of Sharon Van Etten» (en anglès). The New York Times, 03-01-2019 [Consulta: 14 juny 2020].
Enllaços externs
- Sharon Van Etten - Lloc web oficial