Sverigeïta
![]() | |
---|---|
Fórmula química |
|
Localitat tipus | Långban, Filipstad, Värmland, Suècia |
Classificació | |
Categoria | silicats > nesosilicats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 9.AE.15 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 9.AE.15 ![]() |
Dana | 51.2.2.1 |
Heys | 14.3.21 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Estructura cristal·lina | a = 10,81Å; b = 13,27Å; c = 6,81Å; |
Grup puntual | mmm (2/m 2/m 2/m) - dipiramidal |
Color | groc sota la llum transmesa, groc pàl·lid a groc |
Exfoliació | perfecte - perfecte en {010}, distingible en les dues altres direccions |
Duresa | 6,5 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | groc clar |
Diafanitat | translúcida |
Densitat | 3,6 g/cm³ (mesurada); 3,61 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | biaxial (+) |
Índex de refracció | nα = 1,678 nβ = 1,684 nγ = 1,699 |
Birefringència | δ = 0,021 |
Pleocroisme | visible |
Angle 2V | mesurat: 65° to 69°, calculat: 66° |
Dispersió òptica | r < v forta |
Impureses comunes | Fe, Zn, H |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat ![]() |
Codi IMA | IMA1983-066 |
Any d'aprovació | 1983 |
Símbol | Svg ![]() |
Referències | [1] |
La sverigeïta és un mineral de la classe dels silicats. Va ser descoberta l'any 1983 a Långban, Filipstad, Värmland, Suècia, l'única localitat on ha estat trobada; de fet rep el seu nom de Suècia, Sverige en suec.
Característiques
La sverigeïta és un nesosilicat de fórmula química NaBe₂Mn2+SnSi₃O₁₂(OH) segons l'IMA.[2] Cristal·litza en el sistema ortoròmbic en complexos de cristalls ben formats de fins a 2 mm.[3] És de color groc o groc pàl·lid. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sverigeïta pertany a «9.AE - Nesosilicats amb anions addicionals (O,OH,F,H₂O); cations en coordinació tetraèdrica [4]» juntament amb els següents minerals: beril·lita, euclasa, hodgkinsonita, gerstmannita, clinohedrita, stringhamita, katoptrita, yeatmanita i esferobertrandita.
Formació
La sverigeïta va ser trobada en un runam de mina associada amb els següents minerals: mimetita, jacobsita, calcita rica en manganès i amfíbol.[3]
Referències
- ↑ 1,0 1,1 «Sverigeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
- ↑ 2,0 2,1 «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: July 2016» (en anglès). IMA-CNMNC. Arxivat de l'original el 9 de setembre 2016. [Consulta: 12 octubre 2016].
- ↑ 3,0 3,1 «Sverigeïta» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2012. [Consulta: 12 octubre 2016].