KAvZ-685
KAvZ-685 | |
---|---|
![]() KAvZ-685 v Arménii | |
Typ | KAvZ-685 |
Výrobce | Kurganský autobusový závod |
Výroba v letech | 1971–1993 |
Technické údaje | |
Délka | 6500 mm |
Šířka | 2550 mm |
Výška | 3030 mm |
Pohotovostní hmotnost | 4080 kg |
Obsaditelnost | |
Míst k sezení | 21 |
Míst k stání | 7 |
Motory a převodovky | |
Motor | ZMZ-53A, ZMZ-513.10 |
Výkon motoru | 85 kW |
Druh převodovky | manuální (4+1) |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/97/Gaz53_kirov.jpg/220px-Gaz53_kirov.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/KAvZ-3976.jpg/220px-KAvZ-3976.jpg)
KAvZ-685 byl sovětský autobus střední velikosti, kapotové koncepce, stavěný na podvozku nákladního automobilu GAZ-53. V Česku by vozidlo této velikosti mohlo být označeno jako midibus.
Historie vzniku
Předchůdcem byl autobus KAvZ-651B, stavěný na podvozku automobilu GAZ-51. První prototypy autobusu vznikly na konci šedesátých let dvacátého století v Kurganském autobusovém závodě. Zkušební série KAvZ-685 byly vyráběny od roku 1971. Tyto předsériové vozy se lišily od definitivního provedení například čtyřdílnými čelními skly. U sériových vozů byla použita dvě ohýbaná skla. Sériová výroba začala v roce 1973. V roce 1975 byla zadní směrová a brzdová světla změněna z kulatých na hranatá. Přední kombinované směrové a obrysové svítilny byly změněny na dvoubarevné. Výroba tohoto typu, včetně všech odvozených verzí, běžela do roku 1989.
Technický popis
KAvZ-685 byl kapotový autobus s malou obsaditelností, podobně jako předchůdce KAvZ-651B. Byl určen především k užívání v zemědělských oblastech. Autobus se lišil od předchůdce prostornějším salónem pro cestující, modernějším designem, měl vylepšené jízdní charakteristiky, byl spolehlivější a počítalo se s delším intervalem mezi opravami.
Podvozek nového autobusu byl účelovou modifikací základního podvozku vozů GAZ-53A (GAZ-53-40). Podvozek měl zesílený rám, účinnější odpružení a osmiválcový benzínový vidlicový motor. K přenosu zvětšeného krouticího momentu sloužila zesílená jednokotoučová spojka, nová převodovka a vylepšená kardanová hřídel. Od roku 1975 byly montovány dvouokruhové hydraulické brzdy se dvěma podtlakovými posilovači a signalizací funkce brzd.
KAvZ-685 měl dobře tepelně izolovaný salón pro cestující, pohodlná měkká sedadla s malými područkami. Místo pro řidiče bylo částečně odděleno od prostoru pro cestující, ventilace byla dostatečně účinná a navíc bylo možné otevírat boční okna nebo větrací otvory ve střeše. Plánovaný interval mezi opravami byl 260 000 km.
Modifikace
- KAvZ-685S – byl konstruován pro provoz v severských částech SSSR při teplotách do −60 °C
- KAvZ-685G – byl určen k provozu v horských oblastech ve výškách 3 až 4 000 m
- KAvZ-685M (1984–1986) – modernizovaná verze autobusu; montovala se na podvozek GAZ-53-12 s modernějším motorem ZMZ-53-11
- KAvZ-3270 (1986–1991) – modernizovaná a přejmenovaná varianta KAvZ-685M
- KAvZ-3271 (1991–1993) – mezityp před zařazením typu KAvZ-3976 do výroby
Odkazy
Literatura
- HARÁK, Martin. Autobusy a trolejbusy východního bloku. 1. vyd. Praha: Grada Publishing, 2014. 224 s. ISBN 978-80-247-4738-5.
- ŠUGUNOV, Lev Michajlovič. Avtomobili Strany Sovetov. 2. vyd. Moskva: DOSAAF, 1983. 128 s.
Reference
V tomto článku byly použity překlady textů z článků КАвЗ-685 na ruské Wikipedii a KAwZ-685 na německé Wikipedii.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu KAvZ-685 na Wikimedia Commons
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |