Nadežda Tšižova
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Nadežda Tšižova | |||
Maa: ![]() | |||
Naisten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() | München 1972 | kuulantyöntö | |
![]() | Montréal 1976 | kuulantyöntö | |
![]() | México 1968 | kuulantyöntö | |
EM-kilpailut | |||
![]() | Budapest 1966 | kuulantyöntö | |
![]() | Ateena 1969 | kuulantyöntö | |
![]() | Helsinki 1971 | kuulantyöntö | |
![]() | Rooma 1974 | kuulantyöntö | |
Sisäratojen EM-kilpailut | |||
![]() | Praha 1967 | kuulantyöntö | |
![]() | Madrid 1968 | kuulantyöntö | |
![]() | Wien 1970 | kuulantyöntö | |
![]() | Sofia 1971 | kuulantyöntö | |
![]() | Grenoble 1972 | kuulantyöntö | |
![]() | Göteborg 1974 | kuulantyöntö | |
![]() | Dortmund 1966 | kuulantyöntö | |
Universiadit | |||
![]() | Torino 197o | kuulantyöntö | |
![]() | Moskova 1973 | kuulantyöntö | |
![]() | Budapest 1965 | kuulantyöntö |
Nadežda Vladimirovna Tšižova (ven. Надежда Владимировна Чижова, s. 29. syyskuuta 1945 Usolje-Sibirskoje) on entinen neuvostoliittolainen kuulantyöntäjä ja olympiavoittaja. Hän voitti ensimmäisenä naisena yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa saman lajin kultaa neljissä peräkkäisissä kisoissa.
Siperiassa syntynyt Tšižova voitti tyttöjen kuulantyönnön Euroopan-mestaruuden vuonna 1964. Ensimmäisen aikuisten arvokisavoittonsa hän saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 1966, joissa hänen voittotuloksensa oli 17,22 m. Vuoden 1968 huhtikuussa hän työnsi ensimmäisen maailmanennätyksensä 18,67 m, ja puoli vuotta myöhemmin Méxicon olympialaisissa hän saavutti olympiapronssia tuloksella 18,19 m. Toukokuussa 1969 hän valtasi maailmanennätyksen takaisin olympiavoittaja Margitta Gummelilta ja 13. heinäkuuta 1969 hän työnsi Chorzówissa tuloksen 20,09 m ylittäen ensimmäisenä naiskuulantyöntäjänä 20 metrin rajan. Gummel otti ennätyksen hetkeksi takaisin itselleen, mutta Ateenan EM-kilpailuissa Tšižova paransi ME-tulosta 20,43:een ja voitti toisen Euroopan-mestaruutensa.
Vuonna 1971 Tšižova voitti kolmannen Euroopan-mestaruutensa Helsingin kisoissa tuloksella 20,16 m ja sivusi pari viikkoa myöhemmin ME-tulostaan. Vuoden 1972 keväällä ennätys parani 20,63:een, ja Münchenin olympialaisissa hän voitti kultaa kaikkien aikojen ensimmäisellä 21 metrin ylityksellä (21,03 m). Vielä vuonna 1973 hän paransi maailmanennätystä ensin lukemiin 21,20 m ja sitten Varnassa 29. syyskuuta lukemiin 21,45 m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän voitti neljännen maanosamestaruutensa tuloksella 20,78 m. Hänen viimeiseksi arvokisamitalikseen jäi olympiahopea Montréalissa 1976 tuloksella 20,96 m.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Tšižova voitti viisi kultamitalia, yhden hopean ja yhden pronssin. Prahassa 1967 voittotulos oli 17,44 m, Madridissa 1968 18,18 m, Wienissä 1970 18,60 m, Sofiassa 1971 19,70 m ja Grenoblessa 1972 19,41 m. Göteborgissa 1974 hän sijoittui Helena Fibingerován takana toiseksi tuloksella 20,62 m. Dortmundissa 1966 hän sai pronssia tuloksella 16,95 m.[1]
Maailmanennätykset
Tulos (m) | Paikka | Pvm |
---|---|---|
18,67 | Sotši | 28.4.1968 |
19,72 | Moskova | 30.5.1969 |
20,09 | Chorzów | 13.7.1969 |
20,10 | Ateena | 16.9.1969 |
20,43 | Ateena | 16.9.1969 |
20,43 | Moskova | 29.8.1971 |
20,63 | Sotši | 19.5.1972 |
21,03 | München | 7.9.1972 |
21,20 | Lvov | 28.8.1973 |
21,45 | Varna | 29.9.1973 |
Lähteet
- Hannus, Matti: Yleisurheilu: Tuhat tähteä, 2. painos, s. 305–306. WSOY, 1984. ISBN 951-0-11900-8.
- Laitinen, Esa: Suomen yleisurheilun tilasto-osa, s. 562. , 1987.
Viitteet
- ↑ European Athletics Yearbook 1995–1996, s. 144–150. EAA, 1996. ISBN 3-87390-115-3.
1948: Micheline Ostermeyer | 1952: Galina Zybina | 1956: Tamara Tyškevitš | 1960: Tamara Press | 1964: Tamara Press | 1968: Margitta Gummel | 1972: Nadežda Tšižova | 1976: Ivanka Hristova | 1980: Ilona Slupianek | 1984: Claudia Losch | 1988: Natalja Lisovskaja | 1992: Svetlana Kriveljova | 1996: Astrid Kumbernuss | 2000: Janina Karoltšyk | 2004: Yumileidi Cumbá | 2008: Valerie Vili | 2012: Valerie Adams | 2016: Michelle Carter | 2020: Gong Lijiao | 2024: Yemisi Ogunleye |
|