Ritarinkannukset
Ritarinkannukset | |
---|---|
![]() Isoritarinkannus (Delphinium elatum) | |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Kasvit Plantae |
Kladi: | Putkilokasvit Tracheophyta |
Kladi: | Siemenkasvit Spermatophyta |
Kladi: | Koppisiemeniset Magnoliophytina |
Kladi: | Aitokaksisirkkaiset |
Lahko: | Ranunculales |
Heimo: | Leinikkikasvit Ranunculaceae |
Suku: | Ritarinkannukset Delphinium L. |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OK |
Ritarinkannukset (Delphinium) on leinikkikasvien (Ranunculaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluvia lajeja on noin 350. Suvun lajeista on muodostettu koristekasvikäyttöön erilaisia risteymiä sekä lajiryhmiä, joista käytetään nimeä jaloritarinkannus (Delphinium Belladonna-, Elatum- ja Pacific-Ryhmät) tai ruusuritarinkannus (Delphinium Ruysii-Ryhmä). Ritarinkannukset ovat kaikilta osiltaan myrkyllisiä sisältäen alkaloideja, kuten delfiniiniä (C33H45NO9, CAS-numero 561-07-9) ja ajasiinia (ajacine, C34H48N2O9, CAS-numero 509-17-1).
Ulkonäkö ja koko
Isoritarinkannus (Delphinium elatum) ja jaloritarinkannukset ovat noin 2 metriä korkeita. Kukinnot ovat sinisiä, valkoisia tai roosanvärisiä.
Levinneisyys ja historia
Kiinanritarinkannusta (Delphinium grandiflorum) tavataan luonnonvaraisena Etelä-Siperiassa ja Länsi-Kiinassa. Sitä on myös viljelty ympäri Eurooppaa 1700-luvulta lähtien. Isoritarinkannus löydettiin Siperiasta 1600-luvulla. Jaloritarinkannusten ensimmäiset risteymät syntyivät Englannissa 1800-luvulla.
Elinympäristö
Ritarinkannukset menestyvät auringossa. Ne tarvitsevat kuohkean, syvämultaisen ja hyvin ravitun maan.[1]
Lajeja
- aunenritarinkannus (Delphinium triste)
- idänkukonkannus (Delphinium hispanicum, syn. Consolida orientalis)
- intianritarinkannus (Delphinium cashmerianum)
- isoritarinkannus eli korkearitarinkannus (Delphinium elatum)
- karvasritarinkannus (Delphinium staphisagria, syn. Staphisagria macrosperma)
- kaunoritarinkannus (Delphinium formosum)
- kelloritarinkannus (Delphinium brunonianum)
- keltaritarinkannus (Delphinium semibarbatum)
- kiinanritarinkannus (Delphinium grandiflorum)
- kääpiöritarinkannus (Delphinium tatsienense)
- preeriaritarinkannus (Delphinium virescens)
- punaritarinkannus (Delphinium nudicaule)
- rikkakukonkannus (Delphinium consolida, syn. Consolida regalis)
- siloritarinkannus (Delphinium giraldii)
- siperianritarinkannus (Delphinium cheilanthum)
- tarhakukonkannus (Delphinium ajacis, syn. Consolida ajacis)
- tuliritarinkannus (Delphinium cardinale)
- virginianritarinkannus (Delphinium exaltatum)
Lähteet
- ↑ ”Ritarinkannukset”, Piha ja puutarha, Kukoistavat perennat, s. 104–105. Porvoo: Weilin+Göös, 2007. ISBN 978-951-0-30991-9.
Aiheesta muualla
- Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ritarinkannukset (Delphinium)
- Suomen Lajitietokeskus: Ritarinkannukset – Delphinium
- Funet: Ritarinkannukset (Delphinium)
- ITIS: Delphinium (englanniksi)
- United States Department of Agriculture (USDA): Delphinium (englanniksi)
- Flora of China: Delphinium (englanniksi)
- Poisonous Plants of North Carolina: Delphinium spp. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
|