Viitasammakonputki
Viitasammakonputki | |
---|---|
![]() Viitasammakonputki kuvattuna Otto Wilhelm Thomén teoksessa Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz (1885). | |
Uhanalaisuusluokitus | |
Elinvoimainen [1] | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Kasvit Plantae |
Alakunta: | Putkilokasvit Tracheophyta |
Kaari: | Siemenkasvit Spermatophyta |
Alakaari: | Koppisiemeniset Magnoliophytina |
Luokka: | Kaksisirkkaiset Magnoliopsida |
Kladi: | Asteridit |
Lahko: | Apiales |
Heimo: | Araliakasvit Araliaceae |
Alaheimo: | Hydrocotyloideae |
Suku: | Sammakonputket Hydrocotyle |
Laji: | vulgaris |
Kaksiosainen nimi | |
Hydrocotyle vulgaris | |
Katso myös | |
| |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
Viitasammakonputki (Hydrocotyle vulgaris) on matala, suikertavavartinen ruohokasvi araliakasvien heimossa. Aiemmin se on sijoitettu sarjakukkaiskasveihin (Apiaceae).
Ulkonäkö
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/Skjoldblad.jpg/240px-Skjoldblad.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/af/Alians_PL%2CHydrocotyleVulgarisL%2Cxx66RAW-DNG_Gustom%2C2015.jpg/240px-Alians_PL%2CHydrocotyleVulgarisL%2Cxx66RAW-DNG_Gustom%2C2015.jpg)
Viitasammakonputki on monivuotinen ja kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi. Sen 10–50 cm pitkä varsi on suikertava ja sen nivelkohdista kasvaa juuria. Kilpimäiset lehdet ovat 1,5–4 cm leveät. Kukinto on lehtihangasta kasvavassa vanassa. Kukat ovat pienet, sijoittuvat kiehkuroihin ja väriltään ne ovat valkoisen punertavat. Jokaisella kukalla on oma tukilehti. Hedelmä on 2 millimetriä leveä, litteä, nystyinen, herttatyvinen sekä matala- ja ohutharjainen.[2]
Elinympäristö ja levinneisyys
Viitasammakonputkea tavataan Euroopassa yleisesti Pyreneiden niemimaalta Britteinsaarille, Puolaan, Unkariin ja Pohjois-Italiaan. Pohjoisimmillaan kasvi esiintyy Etelä-Ruotsissa ja -Norjassa, Virossa ja Islannissa. Satunnaisesti lajia tavataan Pohjois-Afrikan rannikolla ja Kaukasuksella. Uudessa-Seelannissa se on tulokas.[3]
Elinympäristö
Viitasammakonputken kasvupaikkoja ovat erilaiset märät paikat kuten järven- ja joenrannat, ojat, purot, lätäköt, märät nummet ja dyynikosteikot.[2]
Lähteet
- Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart: Suuri Pohjolan kasvio. 2. painos. Suomentanut Vuokko, Seppo & Väre, Henry. Tammi, 2005 (2003). ISBN 951-31-2924-1.
Viitteet
- ↑ Lansdown, R.V.: Hydrocotyle vulgaris IUCN Red List of Threatened Species. 2014. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 13.8.2016. (englanniksi)
- ↑ a b Suuri Pohjolan kasvio 2005, 424.
- ↑ Anderberg, A.: Spikblad (Hydrocotyle vulgaris L.) Den virtuella floran. Naturhistoriska riksmuseet. (ruotsiksi)
Aiheesta muualla
- Suomen Lajitietokeskus: Viitasammakonputki – Hydrocotyle vulgaris
- ITIS: Hydrocotyle vulgaris (englanniksi)
|