Dobolyi Sándor
Dobolyi Sándor | |
Született | 1804. december 2. Gyeke |
Elhunyt | 1885. május 21. (80 évesen) Marosvásárhely |
Állampolgársága | magyar |
Foglalkozása | ügyvéd újságíró országgyűlési képviselő |
Tisztsége |
|
Sablon • Wikidata • Segítség |
Dobolyi Sándor (Baborich; aldobolyi) (Gyeke, 1804. december 2. – Marosvásárhely, 1885. május 21.) ügyvéd.
Élete
1848–1849-ben képviselő, majd belügyminiszteri tanácsos volt. 1849-ben tagja volt Madarász László forradalmi pártjának, az úgynevezett „flamingóknak.”[1] Részt vett a Makk-féle összeesküvésben, ezért 1852-ben elfogták, és 1854-ben 18 év fogságra ítélték. A kiegyezés előtt bocsátották szabadon. 1868-tól[2] ismét országgyűlési képviselő volt. Egyik alapítója volt a marosvásárhelyi színháznak.
Bolyai Jánosnak közeli barátja lehetett, így kérésére közbenjárt Bolyai Farkasnál, hogy domáldi birtokát kaucióként lekösse fiának házassága érdekében.
Munkái
Az 1830-as években az Erdélyi Híradónak rendes levelezője volt Marosvásárhelyről. Az orvosok és természetvizsgálók X. vándorgyűlésén Marosvásárhelyt értekezést olvasott fel A méhtenyésztésről, mely a Munkálatokban (Pest, 1865.) jelent meg.
Szerkesztette a marosvásárhelyi Székely Hírlapot 1872. január 3-tól 1873. július 30-ig, és a lapba tárcacikkeket írt. Több más kiadványba is írt vezércikket.
Hivatkozások
Források
- Oláh-Gál Róbert: A forradalmár Dobolyi Sándor és a Bolyaiak. Népújság, LXI. évf. 60. sz. (2009. március 14.) arch Hozzáférés: 2013. október 13.
- Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái II. (Caban–Exner). Budapest: Hornyánszky. 1893.
![]() | Ez a jogászról szóló lap egyelőre csonk (erősen hiányos). Segíts te is, hogy igazi szócikk lehessen belőle! |
Az 1848–49-es forradalom és szabadságharc portálja • összefoglaló, színes tartalomajánló lap