Joan Ambrosio Dalza
Joan Ambrosio Dalza | |||
---|---|---|---|
Født | 15. århundre[1]![]() Milano | ||
Død | 1508![]() | ||
Beskjeftigelse | Komponist, lutenist ![]() | ||
Musikalsk karriere | |||
Instrument | Lutt | ||
Aktive år | 15. århundre–16. århundre |
Joan Ambrosio Dalza (fl. 1508) var en italiensk luttenist og komponist.
Virke
Ingenting er kjent om livet hans. Overleverte verk består av fjerde bind i Ottaviano Petruccis innflytelsesrike serie luttutgivelser, Intabolatura de lauto libro quarto (Venezia, 1508). I forordet blir Dalza kalt «milanese», så det er rimelig å anta at han hadde en eller annen tilknytning til Milano.[2]
Dalzas verk er sammen med Francesco Spinacino og Vincenzo Capirolas komposisjoner en viktig kilde til kunnskap om luttmusikken i tidlig renessanse. De bevarte stykkene består av 42 danser, ni ricercarer, fem tastar de corde, fire intabulasjoner av vokalstykker og et stykke kalt Caldibi castigliano. Dansene er organisert i korte suiter. Hver av de fem pavanene blir etterfulgt av en saltarello og en piva som er tematisk og harmonisk beslektet. Andre grupperinger består av tastar de corde med en recercar dietro. Noen stykker, som Caldibi castigliano og de som er kalt Calate ala spagnola viser spansk innflytelse, kanskje på grunn av vihuelaens popularitet i Italia på 1500-tallet.[2]
Dalzas musikk er stor sett ganske ukomplisert og lett å framføre og han lovet i forordet til Petruccis utgivelse å gi ut mer kompliserte stykker senere. Det er uvisst om han noen gang gjorde det. Selv om samtidige, som Spinacino og Capirola, skrev mer kompleks musikk, er Dalza viktig ved at stykkene hans nesten utelukkende er originale komposisjoner og ikke intabulerte vokalstykker. Dessuten inneholder Dalzas samling de tidligste kjente pavaner[3] (på tittelsiden benevnt padoane diverse), som samtidig er de første kjente variasjonsstykkene: alle pavane alla venetiana består av harmoniske variasjoner med en løst definert tonika og pavane alla ferrarese består av en serie fraser med åpen slutt, etterfulgt av varierte gjentakelser: AA'–BB'–CC'–.. etc.[4][5]
Dalzas samling er også en av svært få kilder til «tastar de corde», dvs korte preludier. Navnet betyr «strengetest». Stykkene er ordnet symmetrisk etter toneart: G, C, D (med F), C (med E), G og er fra 16 (nummer 1) til 42 takter (nummer 3 og 4); materialet består hovedsakelig av statiske akkorder som veksler med korte og hurtige passasjer.[6]
Referanser
- ^ Autorités BnF, BNF-ID 13892938g, data.bnf.fr, besøkt 10. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Joan Wess, Victor Anand Coelho. "Joan Ambrosio Dalza", Grove Music Online, ed. L. Macy (besøkt 27. desember 2006), grovemusic.com (betaling kreves).
- ^ Brown, Grove.
- ^ Imogene Horsley. The 16th-Century Variation: A New Historical Survey, Journal of the American Musicological Society, Vol. 12, No. 2/3 (sommer – høst, 1959), ss. 118–132., p. 118–119.
- ^ Elaine Sisman. "Variations", Grove Music Online, ed. L. Macy (besøkt 17. mars 2006), grovemusic.com (betalinstjeneste).
- ^ Dinko Fabris. "Tastar de corde", Grove Music Online, red. L. Macy (besøkt 11. desember 2006), grovemusic.com (betalingstjeneste).
Eksterne lenker
- Biografi over Joan Ambrosio Dalza med diskografi
- Taster de corde (youtube.com)