Norges ambassade i Beijing
Norges ambassade i Beijing | |||
---|---|---|---|
Beliggenhet | |||
Land | Kina | ||
Sted | Beijing | ||
Kart | |||
![]() Norges ambassade i Beijing 39°56′03″N 116°27′17″Ø | |||
Nettsted | |||
Nettsted | Offisielt nettsted (zh) |
Norges ambassade i Beijing er huset i et moderne bygningsanlegg i Beijings nye ambassadeområde i Sanlitun i det østlige bydistriktet Chaoyang. Det ligger om lag seks kilometer fra byens sentrale deler. Ambassadebygningen er tegnet av arkitekten Rolf Ramm Østgaard, og stod ferdig i 1972.
Norge etablerte en egen utenriksstasjon i Kina i 1919. Det ble da opprettet en legasjon i Beijing. Legasjonen var akkreditert hos den nasjonalistiske regjering i Nanjing, og flyttet etter hvert til Shanghai, der legasjonen delte kontorer med det norske generalkonsulatet og samme person kombinerte stillingene som chargé d'affaires i Kina og generalkonsul i Shanghai. Stasjonen var ledet av en minister. Fra 1931 var Norges minister i Tokyo i Japan sideakkreditert til Kina.[1] De første ministre var
- Johan Wilhelm Michelet (1921–1928, Beijing)
- Nicolai Aall (1928–1938)
- Terje Knudtzon (1938–1943)
I 1942, under Japans okkupasjon av Kina, ble legasjonen og generalkonsulatet stengt, før det senere samme år ble etablert en ny legasjon i den provisoriske hovedstaden Chongqing. I 1943 ble denne legasjonen oppgradert til ambassade. Fra november 1945 holdt ambassaden til i Shanghai. Fra slutten av 1948 fulgte en av ambassadens ansatte nasjonalistregjeringen der den oppholdt seg, da den skiftet oppholdssted på grunn av kommunistenes framrykking. Nasjonalistregjeringen ble drevet tilbake til Taiwan og i 1949 flyttet ambassadøren til Bangkok i Thailand.[1] Ambassadører i denne tiden var:
- Alf Hassel (1943–1945, Chongqing)
- Nicolai Aall (1945–1949)
Etter at Folkerepublikken Kina ble utropt i desember 1949, brøt Norge med nasjonalistregjeringen og anerkjente (som ett av de første land) folkerepublikkens regjering i stedet. I 1950 ble det etablert et representasjonskontor i Beijing. Den 5. oktober 1954 etablerte Norge og Folkerepublikken Kina fulle diplomatiske forbindelser og representasjonskontoret ble oppgradert til ambassade.[1] Siden da har ambassadørene vært:
- Finn Synnøvsøn Koren (1949–1954)
- Nicolai Geelmuyden (1954–1955), kun konstituert chargé d'affaires
- Ernest Krogh-Hansen (1955–1959)
- Erik Dons (1959–1963)
- Helge Akre (1963–1967)
- Ole Ålgård (1967–1969)
- Monrad Helle (1970–1971)
- Per G. Ravne (1971–1975)
- Torleiv Anda (1975–1979)
- Tancred Ibsen jr. (1979–1982)
- Arne Arnesen (1982–1987)
- Jan Tore Holvik (1987–1994)
- Sverre Berg Johansen (1994–1999)
- Haakon Baardsøn Hjelde (1999–2003)
- Tor Christian Hildan (2003–2007)
- Svein Ole Sæther (2007–2017)
- Geir O. Pedersen (2017– )
I oktober 2010 måtte Sæther inn på teppet.[2]
Referanser
- ^ a b c (no) Den norske legasjon i Kina på Arkivportalen.
- ^ Norsk ambassadør inn på teppet i Kina i VG den 8. oktober 2010.
Eksterne lenker
- Hjemmesiden til den kgl. norske ambassade i Beijing Arkivert 21. november 2010 hos Wayback Machine.
- v
- d
- r
- Afghanistan
- Algerie
- Angola
- Argentina
- Australia
- Bangladesh
- Belgia
- Bosnia-Hercegovina
- Brasil
- Canada
- Chile
- Colombia
- Cuba
- Danmark
- De forente arabiske emirater
- Egypt
- Estland
- Etiopia
- Filippinene
- Finland
- Frankrike
- Georgia
- Ghana
- Hellas
- India
- Indonesia
- Iran
- Irland
- Island
- Israel
- Italia
- Japan
- Jordan
- Kenya
- Kina
- Kongo
- Kroatia
- Latvia
- Libanon
- Litauen
- Malawi
- Malaysia
- Mali
- Marokko
- Mexico
- Mosambik
- Myanmar
- Nederland
- Nepal
- Nigeria
- Pakistan
- Polen
- Portugal
- Romania
- Russland
- Saudi-Arabia
- Serbia
- Singapore
- Slovakia
- Spania
- Storbritannia
- Sudan
- Sveits
- Sverige
- Syria
- Sør-Afrika
- Sør-Korea
- Sør-Sudan
- Tanzania
- Thailand
- Tsjekkia
- Tyrkia
- Tyskland
- Ukraina
- Ungarn
- USA
- Vietnam
- Østerrike
- EU
- Europarådet
- FN i New York
- FN og andre internasjonale organisasjoner i Genève
- NATO
- OECD og UNESCO
- OSSE
- Aserbajdsjan (1998–2019)
- Bulgaria (2001–2016)
- Colombia (?–2011)
- Elfenbenskysten (?–2011)
- Eritrea (2003–2013)
- Guatemala (1997–2016)
- Kasakhstan
- Kosovo (2008–2023)
- Madagaskar (?–2011)
- Makedonia (1999–2012)
- Nicaragua (?–2011)
- Slovenia (?–2011)
- Sri Lanka (?–2023)
- Tunisia (?–2007)
- Uganda (1998–2024)
- Venezuela (1968–2013)
- Vest-Tyskland (1949–1999)
- Zambia
- Zimbabwe
- Øst-Tyskland (1973–1990)
- Øst-Timor (?–2011)
- Kategori:Norske ambassader
- Kategori:Norsk utenrikspolitikk