Eparhia de Lugoj
Episcopia de Lugoj | |
![]() | |
Poziție geografică | |
---|---|
Țară | România ![]() |
Statistici | |
Populație | |
–totală | 97.000(2019) |
Viața bisericească | |
Cult | Biserica Română Unită cu Roma ![]() |
Înființare | ![]() |
Catedrală | Catedrala „Coborârea Sfântului Spirit” din Lugoj ![]() |
Conducere | |
Episcop | Călin Ioan Bot |
Prezență online | |
site web oficial | |
Modifică date / text ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/KuK_Unierte.jpg/220px-KuK_Unierte.jpg)
(marcată cu nr. 2 în cadrul provinciei mitropolitane de Făgăraș și Alba Iulia, de culoare albastră)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3a/Romanian_Greek-Catholic_%28Uniate%29_Church_map.svg/220px-Romanian_Greek-Catholic_%28Uniate%29_Church_map.svg.png)
Episcopia de Lugoj este una din cele șase episcopii ale Bisericii Române Unite cu Roma, cu sediul în municipiul Lugoj.
Istoric
A fost înființată la 26 noiembrie 1853 de papa Pius al IX-lea, ca episcopie sufragană (subordonată) Arhiepiscopiei de Făgăraș și Alba Iulia.
În anul 1948 episcopul Ioan Bălan a fost arestat de autoritățile regimului totalitar comunist, iar Catedrala din Lugoj trecută în folosința Bisericii Ortodoxe Române. Protopopul ortodox Damaschin Daicoviciu, fratele istoricului Constantin Daicoviciu, a refuzat să facă parte din comisia de preluare a catedralei, așa încât a demisionat din funcție. Imobilul a fost preluat de preotul Jigorea. Aflat în catedrală în acel moment, preotul greco-catolic Ioan Ploscaru l-a întrebat pe acesta: „Părinte Jigorea, ați venit să ne luați biserica?” Jigorea i-a răspuns: „Ce să facem? Suntem siliți!”[1]
În anul 1990 mitropolitul ortodox Nicolae Corneanu a dispus restituirea imobilului, gest apreciat de Alianța Civică și criticat de FSN.
Primul episcop de Lugoj după relegalizare a fost Ioan Ploscaru. Din 1995 până în 2023 episcop greco-catolic de Lugoj a fost Alexandru Mesian.
Jurisdicție
Eparhia de Lugoj are parohii în județele Timiș, Arad, Caraș-Severin, Hunedoara, Alba și Mehedinți.
Note
- ^ Ioan Ploscaru, Lanțuri și teroare, Timișoara, 1993, p. 69.