Pinus culminicola
Pinus culminicola | |
---|---|
![]() | |
Біологічна класифікація ![]() | |
Царство: | Рослини (Plantae) |
Клада: | Судинні рослини (Tracheophyta) |
Клада: | Голонасінні (Gymnosperms) |
Відділ: | Хвойні (Pinophyta) |
Клас: | Хвойні (Pinopsida) |
Порядок: | Соснові (Pinales) |
Родина: | Соснові (Pinaceae) |
Рід: | Сосна (Pinus) |
Підрід: | P. subg. Strobus |
Секція: | P. sect. Parrya |
Підсекція: | P. subsect. Cembroides |
Вид: | P. culminicola |
Біноміальна назва | |
Pinus culminicola Andresen et Beaman, 1961 | |
![]() |
Pinus culminicola (сосна потоська[1]) — вид роду сосна родини соснових.
Поширення, екологія
Країни поширення: Мексика (Коауїла, Нуево-Леон). Висотний діапазон: 3000–3700 м над рівнем моря. Ґрунти в основному скелясті й вапняні. На відкритих ділянках, де вид найбільш поширений, перш за все, росте у формі криволісся, чим ця сосна дуже схожа на інші гірські карликові сосни: Pinus mugo в Європі й Pinus pumila в Північно-Східній Азії. Живе в прохолодних, вологих субальпійських кліматичних умовах. В достатку знаходиться тільки на горі Серро-Потосі (3713 м).
Опис
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6d/Pinus_culminicola2.jpg/280px-Pinus_culminicola2.jpg)
Чагарник 1–5 м у висоту і до 15–25 см в діаметрі, багатостовбурний або з дуже низькими гілками, з низькою, густою, округлою кроною. Часто утворює великі килимки до кількох метрів товщиною і десятків метрів завдовжки. Кора на молодих стеблах гладка і сіра. Гілки короткі, товсті, жорсткі, зазвичай сплутаними з сусідніми деревцями. Голки зазвичай ростуть по п'ять, дуже рідко по чотири або шість. Вони вигнуті, жорсткі, від 3 до 5 см в довжину і від 0,9 до 1,3 міліметрів завширшки й від темно-зеленого з синьо-зеленого кольору. Голки залишаються два-три роки на дереві. Вегетативні бруньки широко яйцюваті, 6-10 мм в довжину, на бічних гіллях менше, злегка смолисті, світло-коричневі. Пилкові шишки овально-довгасті, коли зрілі 5–8 мм довжиною, жовтуваті, переходячи до жовтувато-коричневого. Насіннєві шишки поодинокі або парні, сидячі або на товстих, коротких ніжках. Незрілі шишки майже кулясті, смолисті, пурпурно-коричневі. Зрілі шишки майже кулясті, коли закриті, 3–4 см в довжину. Відкриті шишки до 4–6 см діаметром. Насіння темно-оранжево-коричневе розміром 5–7 × 4–5 мм, з рудиментарними 0,5–1 мм крилами.
Найвище дерево 5 м заввишки, знаходиться на позначці 3400–3450 м на Серро-Потосі; рослини поблизу коротші, в основному 1–1,5 м заввишки.
Використання
Цей вид не використовується комерційно, хоча локально може бути використаний на дрова.
Загрози та охорона
Пожежі є основною загрозою. Цей вид вразливий до вогню під час тривалих посушливих періодів. Цей вид має дуже вузьку екологічну нішу і може бути вразливим до потенційних наслідків зміни клімату. Вид присутній в кількох охоронних територіях.
Примітки
- ↑ Українська назва є транскрибуванням та/або перекладом латинської назви авторами статті і в авторитетних україномовних джерелах не знайдена.
Посилання
- The Gymnosperm Database [Архівовано 1 червня 2020 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про родину соснові. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- п
- о
- р
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/Location_North_America.svg/100px-Location_North_America.svg.png)
|