Хіно-Мару №2
Історія | |
---|---|
![]() | |
Назва: | Хіно-Мару № 2 (Hino Maru No. 2) |
Власник: |
|
Будівник: | Mitsubishi Jukogyo |
Будівельний номер: | 419 |
Закладений: | 16 травня 1935 |
Спуск на воду: | 16 вересня 1935 |
Завершений: | 14 грудня 1935 |
Доля: | 4 травня 1944 затонуло на атолі Трук від отриманих кількома днями раніше важких пошкоджень |
Основні характеристики | |
Тип: | вантажне / переобладнаний канонерський човен |
Тоннаж: |
|
Довжина: | 61 м |
Ширина: | 10,7 м |
Осадка: | 5,2 м |
Двигуни: | 1 дизель, 144 к.с. (на гвинті) |
Швидкість: | 10 вузлів |
![Хіно-Мару №2. Карта розташування: Океанія](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Oceania_laea_relief_location_map.jpg/350px-Oceania_laea_relief_location_map.jpg)
![17.02.44](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Red_pog.svg/8px-Red_pog.svg.png)
Хіно-Мару № 2 (Hino Maru No. 2) — судно, переобладнане під час Другої світової війни в канонерський човен, яке взяло участь в операціях японських збройних сил на Алеутських островах та у Мікронезії.
Передвоєнна історія
Вантажене судно Хіно-Мару № 2 спорудили в 1935 році на верфі Mitsubishi Jukogyo на замовлення компанії Nippon Shosen[1].
11 листопада 1941-го судно реквізували для потреб Імперського флоту Японії та призначили для переобладнання в канонерський човен. До 25 грудня Хіно-Мару № 2 пройшло на корабельні Mitsubishi Heavy Industries у Нагасакі відповідну модернізацію, під час якої його озброїли однією 80-мм гарматою, одним 13-мм та одним 7,7-мм кулеметами. Також встановили один бомбоскидач та облаштували місце для розміщення 24 глибинних бомб. Крім того, Хіно-Мару № 2 отримало чотири протичовнові сіті та могло встановлювати відповідні загородження[2].
Початок служби
10 січня 1942-го Хіно-Мару № 2 прибув до Мако (важлива база японського ВМФ на Пескадорських островах у південній частині Тайванської протоки), де ніс патрульну службу майже до кінця березня. У цей період він також неодноразово відвідував розташовані неподалік порт Такао і Кірун (наразі Гаосюн і Цзілун на Тайвані).
21 березня 1942-го Хіно-Мару № 2 полишив Мако та через кілька діб прибув до Японії, де упродовж двох місяців патрулював біля східного узбережжя архіпелагу з опорою на порти Йокосука (Токійська затока) та Кусіро (острів Хоккайдо).
Алеутська операція
Наприкінці весни 1942-го Хіно-Мару № 2 залучили для операцій на Алеутських островах, вторгнення на які організували за єдиним планом з атакою проти атола Мідвей. 23—31 травня корабель перейшов з Йокосуки на Парамушир (Курильські острови), звідки 5 червня вирушив до Алеутів. Протягом наступних кількох тижнів він відвідав острови Киска та Агатту, а 5 червня повернувся на Парамушир.
8 липня 1942-го Хіно-Мару № 2 знову рушив у похід до Киски, де ніс службу до середини серпня. Наприкінці липня разом з двома мінними загороджувачами він провів тут встановлення протичовнових сітей, а 5 серпня допоміг перемістити до місця постійної стоянки судно «Кано-Мару», яке за кілька діб до того було пошкоджене підводним човном, приведене на буксирі у гавань Киски та призначене для використання як плавучий причал. 15—20 серпня Хіно-Мару № 2 пройшло на Парамушир, а 28 серпня повернулось до Йокосуки.
Служба у вересні 1942 — вересні 1943
З вересня 1942-го Хіно-Мару № 2 продовжив свою службу біля східного узбережжя Японії з опорою на Йокосуку
30 квітня 1943-го від переобладнаного патрульного човна «Ебісу-Мару № 5» (Ebisu Maru No. 5) надійшло повідомлення про бій з ворожою субмариною, а потім — про отримання пошкоджень. Того ж дня Хіно-Мару № 2 почало пошуки «Ебісу-Мару № 5», які тривали до ночі на 2 травня, але завершились безрезультатно (зазначений патрульний човен був спершу пошкоджений артилерійським вогнем з USS Scorpion, а після того, як йому вдалось поцілити американську субмарину зі свого озброєння — знищений торпедою).
У травні 1943-го американський флот почав операцію зі звільнення Алеутських островів від японців (після тогорічної кампанії тут знаходились гарнізони на Кисці та Атту). Це викликало підсилення уваги японського командування до північної зони й Хіно-Мару № 2 знову спрямували сюди. 20 травня корабель прибув до Кусіро, прийняв вантаж та 24—29 травня здійснив перехід до Парамуширу. Майже два місяці Хіно-Мару № 2 ніс тут службу, допоки 20—26 липня не пройшов до Йокосуки.
Певний час корабель продовжував свою попередню патрульну службу біля узбережжя Японського архіпелагу, а 1 жовтня 1943-го був призначений для використання як допоміжний транспорт. До 12 листопада він пройшов певну модернізацію на корабельні Mitsubishi Heavy Industries у Йокогамі.
Транспортні рейси
В наступні кілька місяців Хіно-Мару № 2 здійснило численні рейси та відвідало (деякі не по одному разу) порти Йокосука, Явата, Чінкай (наразі корейський Чінхе), Куре, Осака, Масан (корейський Чханвон), Шімоносекі, Цукумі, Кобе, Йокогама, Татеяма.
11 лютого 1944-го Хіно-Мару № 2 вирушило з Татеями, відвідало Тітідзіму та Іводзіму (острови Огасавара), Сайпан (Маріанські острови) та 21 березня прибуло на атол Трук у центральній частині Каролінських островів. Тут ще до війни створили потужну базу японського ВМФ, з якої до початку лютого 1944-го провадились операції у цілому ряді архіпелагів. Втім, на момент прибуття «Хіно-Мару № 2» Трук вже зазнав розгрому після потужного рейду авіаносного з'єднання та майже втратив своє значення. 24 березня 1944-го Хіно-Мару № 2 рушило до островів Мортлок (група атолів за дві з половиною сотні кілометрів на південний схід від Труку), де перебувало з 25 по 29 березня, а 30 березня повернулось на Трук та майже одразу попрямувало далі.
У квітні 1944-го Хіно-Мару № 2 побувало на островах Огасавара (ті самі Тітідзіма та Іводзіма), звідки вийшло 19 квітня та до кінця місяці знову прибуло на Трук.
30 квітня 1944-го американське авіаносне з'єднання вдруге завдало удару по Труку. «Хіно-Мару № 2» було уражене бомбою, скинутою літаком з авіаносця USS Cabot, і зазнало важких пошкоджень. 4 травня судно затонуло в районі з глибиною 36 метрів[3].
Примітки
- п
- о
- р
підводні човни | I-365 • I-362 • I-371 • I-13 |
---|---|
канонерські човни | переобладнані Едо-Мару |
плавучі бази підводних човнів | переобладнані Ясукуні-Мару |
переобладнані легкі крейсери | |
ремонтні судна | |
транспортні судна | Брасіл-Мару • Палао-Мару • Хіно-Мару №3 • Хеййо-Мару • Хюга-Мару • Тацутаке-Мару • Кінай-Мару • Тойо-Мару • Шозан-Мару • Могамігава-Мару • Наруто-Мару • Кайшо-Мару • Тагоноура-Мару • Кадзахая • Удо-Мару • Хокко-Мару • Нікко-Мару (5949) • Кенрю-Мару • Манджу-Мару • Ямафуку-Мару • Сіганоура-Мару • Шоко-Мару • Хійосі-Мару • Сойо-Мару • Терукава-Мару • Нагоя-Мару • Ямакуні-Мару • Нікко-Мару (734) • Тамасіма-Мару • Сінкьо-Мару |
транспортні судна |
---|
легкі крейсери | Агано • Нака |
---|---|
есмінці | Умікадзе • Фумідзукі • Тачікадзе • Майкадзе • Оіте |
підводні човни | |
фрегати | |
мисливці за підводними човнами | |
учбові крейсери | Каторі |
сітьові загороджувачі | переобладнані Коєй-Мару |
плавучі бази підводних човнів | переобладнані Хейан-Мару |
переобладнані легкі крейсери | |
рятувальні судна | |
транспортні судна | Наніва-Мару • Тоєй-Мару • Тойо-Мару № 2 • Косєй-Мару • Кікукава-Мару • Муко-Мару • Кацурагісан-Мару • Амагісан-Мару • Фуджикава-Мару • Фуджісан-Мару • Госєй-Мару • Ханагава-Мару • Хокі-Мару • Хокуйо-Мару • Хойо-Мару • Кеншо-Мару • Рейо-Мару • Сан-Франциско-Мару • Санкісан-Мару • Сейко-Мару • Момогава-Мару • Нагано-Мару • Ніппо-Мару • Мацутан-Мару • Тонан-Мару №3 • Ункай-Мару № 6 • Ямагірі-Мару • Юбає-Мару • Ріо-де-Жанейро-Мару • Зуйкай-Мару • Тацуха-Мару • Сінкоку-Мару • Тайхо-Мару • Гйотен-Мару • Хіно-Мару №2 |
канонерські човни | переобладнані Хейджо-Мару |
---|---|
транспортні судна |
підводні човни |
---|